De mest mystiska och oförklarliga händelser-
-sker ofta på helt vanliga ställen-
-som i den stillsamma universitetsstaden Chestnut Hills.
De här märkliga händelserna går oftast att förklara-
-men emellanåt är de bara mystiskt oförklarliga.
Ibland är det bäst att acceptera det-
-och inte söka efter oförklarliga förklaringar-
-för vissa saker är helt enkelt oförklarliga.
Den här filmen är precis det.
Klockan 11.15
Komsi, lilla vovven!
Fredag, 23 april
Mig lurar du minsann inte, Garbonzo.
Jag vet nog var du gömmer dig.
Nu avslöjade du dig!
Jag ser inte ett dyft, men jag kan höra en myra krypa på en tvättsvamp.
Det kan du lita på.
Nu har jag dig!
Kom hit, Garbonzo! Komsi, lilla vovven!
Var en snäll jycke och hämta gamle Joes tofflor.
Var håller den där jycken hus?
Kan han vara...?
Förbaskade hund! Då får jag väl hämta tofflorna själv.
Den där jycken kommer att ta kål på mig.
...tjugoett, tjugotvå...
Hundra! Nu kommer jag!
Jag hör er nog, era dumskallar.
Kom fram nu!
26 eller 27 april
Cirka kvart över tre
Jag hör er nog, så kom fram nu!
Jag vet att du är där, din dummer. Kom ut nu!
SPÖKSNUBBEN I SKRUBBEN
San Francisco, Kalifornien
Onsdag, 16 maj
Klockan 09.33
-Får jag prata med er, chefen? -Richard...
Jag har ju sagt att du inte ska kalla mig det.
-Förlåt mig, mr Bernstein. -Jag heter faktiskt Ben.
Du har jobbat här nästan ett år nu. Alla kallar mig Ben här.
-Hej, Stewie! -Hur är läget, Cliff?
-Hej, Benny! -Bra story, Scoop!
Det bästa du har gjort. Du kommer att vinna ett till Pulitzerpris.
-Ses vi ikväll? -Ring mig sen.
Det är inte de stora scoopen som håller tidningen vid liv-
-utan de små sakerna som du skriver om. Det är det som driver tidningen framåt.
Dödsannonserna?
-Jag vill ha en riktig utmaning... -Hej, chefen.
Scoop, vilken toppenstory! Sätt dig. Jag kommer strax.
-Hej, Scoop. -Hur är läget, Dickie?
Vi pratade just om att Richard ska få ett större uppdrag.
Jaså?
Det låter strålande.
Jag vet att jag gräva fram nåt stort om jag får rätt uppdrag.
-Kanske nåt politiskt. Nåt att bita i. -Det kan du säkert, Richard.
Jag har ingen erfarenhet som reporter. Jag fick bara det här jobbet för att...
Det spelar ingen roll hur du fick det. Jag förstår inte...
Vänta lite, chefen. Det ligger nåt i vad Dick säger.
Han får aldrig chansen för han får bara skräpet.
Medan vi andra får plocka russinen ur kakan.
-Vad sägs om att ge killen en chans? -Hade du nåt särskilt i åtanke, Scoop?
Här, Dick.
-Du kan få mitt nästa uppdrag. -Nej, jag kan inte ta emot det.
-Ett mordfall i Chestnut Hills. -Ett mordfall?
Tre mord på en vecka.
Varje kropp upphittades med två mystiska stickhål.
Det här är inga vanliga mord, utan en konspiration.
Eller hur, chefen?
Det kan bli en het potatis. Inga andra tidningar har kört storyn.
-Du får den, Dick. -Så jag får din story?
-Ta den innan jag ändrar mig. -Chefen?
Hoffman får ta hand om dödsannonserna ett par veckor.
Kör hårt, grabben.
Storyn är tre veckor gammal!
Chesnut Hills polisstation
Klockan 13.10
Vänta lite, herrn!
Fortsätt nu.
-Ska jag göra det igen? -Gärna.
Vad gör du?
Jag spelar bara in olika ljud för ett skolprojekt.
Varsågod. Den är din.
Tack ändå. Tyvärr får jag inte äta choklad.
Två chokladkakor senare...
Där ser du. Du lever fortfarande. Vad handlar ditt projekt om?
Har ni nånsin hört talas om ultraljudsenergiförstärkaren?
-Det har jag nog inte. -Den kan lösa alla våra energiproblem.
Tack för hjälpen, mrs Bennett. Vi lovar att undersöka det.
Jag vet att det låter vansinnigt, men ni borde nog...
Professorn!
Vad sysslar du med?
Förlåt, det är mitt fel. Jag tänkte att en liten bit skulle skada.
Det är inte er ensak att avgöra det.
Lite choklad är väl inte fel.
A: Det är dåligt för tänderna. B: För hyn. C: För hela kroppen.
Jag kan fortsätta.
Ni får gärna förgifta er egen son, men håll er borta från min!
Vad sysslar du med?
-Vem var det där? -Nån galen kvinna från universitetet.
Hon tror att en orm har dödat dem. Är ni från tidningen?
-Richard Clark. -Sam Ketchin.
-Sa ni "orm"? -Hon är galen. Har ni sett bilderna?
Två stickhål på varje kropp. Troligen en ishacka eller ett vasst föremål.
Den där damen är lektor i biologi eller nåt på universitetet.
Hon sa att nån jätteorm troligen gjorde de där hålen.
Jag har stött på dårfinkar förut, men hon tar priset.
Hålen var 3 cm vida! Låter det som om det var en orm, eller?
Nej. Ingen orm kan ha släpat Marylou Caldwell fem meter-
-och plockat upp Joe Shepters hund och hängt den på garderobsdörren.
Nej, mr Clark. Det är inte fråga om nån orm.
Det är fråga om...
...en mordlysten galning.
Han kommer att klanta sig, och då ser vi till att vara där.
Vi får bara vänta ut honom.
Här dog Marylou. Jag ska visa var vi hittade henne.
-Har ni nån teori om garderoberna? -Nej, vi jobbar på det.
Det är bara en tidsfråga. Grabbarna jobbar dubbla skift.
Det är bara fråga om vem och hur. Vi kommer att ta den jäkeln.
Byggnaden intill
Klockan 14.17
Duschen
-Hej, älskling. -Roy, är du hemma så tidigt?
-Jag blev klar lite tidigare. -Toppen. Jag kommer strax ut.
-Ska jag köpa nåt i affären? -En liter mjölk.
Jag är tillbaka om en kvart.
Vad gör du, Roy? Skulle inte du gå och handla?
Har du ändrat dig, eller?
Vad är det med dig, Roy?
Vad gör du?
-Bilnyckeln är borta. Får jag låna din? -Den ligger i handväskan.
-Var finns den? -Högst upp i garderoben.
-Hörde du? -Det lät som det kom utifrån.
Nu går vi.
-Det dödade min man! I garderoben! -Vad händer här?
-Det var stort och brunt... -Samla dig, kvinna!
-Vet nån vad som hänt? -Hon skrek att nån dödade hennes man.
-Hon sa att det var ett monster. -Skvätt kallt vatten på henne.
Kom nu.
Håll dig undan.
Vilken röra!
Det var nog inget monster, men en sak är säker:
Han är stendöd.
-Ska ni förgifta mina studenter också? -Jag har ingen choklad på mig.
Bara för att ni är oväpnad, så är ni inte ofarlig.
Jag ber om ursäkt för i eftermiddags, men jag vill prata med er om morden.
-Vem är ni? -Richard Clark från Daily Globe.
Polischefen sa att ni trodde att det var en orm...
Det var det dummaste jag har hört!
Jag är ingen idiot! Han lyssnade inte-
-när jag sa till honom att märken på kropparna påminner om ormbett.
Jag tror givetvis inte att en orm ränner runt och dödar folk.
I dag inträffade ytterligare ett mord.
Kroppen hade likadana märken. Dessutom hittade jag nåt.
Diane? Har du sett mitt överkäksben?
Jag hade det i handen nyss, men nu har jag tappat bort det.
-Mr Mercess! -Nej, mr Clark, dr Pennyworth.
-Sak samma. Kommer ni på middagen? -Han tog med nåt mycket intressant.
Ni borde titta på det.
Så märkligt...
-Känner ni att den är varm? -Ja. Visst är det underligt?
Det är troligen en klo från ett djur. Jag har aldrig sett nåt liknande förut.
Jag skulle gärna vilja testa den. Om det går för sig...
Javisst. När har ni resultaten?
Jag kan nog få fram nåt till ikväll, men ni kommer ju till Diane ikväll...
-Mr Clark har nog andra planer. -Nej, det har jag faktiskt inte.
-Får mr Clark följa med mig upp? -Inte än, professorn.
-Varför inte? -A: Vi har andra gäster.
B: Vi har inte ätit efterrätt. C: Mr Clark vill nog äta sin aubergine.
Ni är så omtänksam.
Om ni inte äter upp, så blir det ingen gurkpudding.
Titta, en kackerlacka!
-Jag ska slå ihjäl den. -Vänta lite!
Stanna upp och tänk efter.
-Även kackerlackan är Guds verk. -Ja, det stämmer.
Man kan lära sig mycket till och med av små insekter.
Om du fångar kackerlackan-
-så har du ett vetenskapligt försöksobjekt-
-som du kan dissekera och studera, men om du krossar den på bordet-
-då blir den bara sopor.
Du missar poängen, Philip.
Vare sig man krossar, dissekerar, bränner eller äter upp den-
-så strider det mot det sjätte budordet.
När jag var liten, så hittade jag en groda.
Jag beslöt att undersöka den, så jag skar upp den och tittade.
Där fanns tarmar, inälvor och annat-
-men när jag klämde på ett slemfyllt membran-
-sprutade det ett slemgrönt sekret rakt i ansiktet på mig.
Färgen liknade en rutten avokado.
Jag la en droppe av det i mikroskåpet och studerade det.
Och min studie av den droppen-
-resulterade i ett botemedel mot kolera-
-som räddat miljontals liv.
Det är just min poäng, Phillip.
Om vi fortsätter att slakta dem, så är vi inte bättre än djuren.
Diane, mår du bra?
Jag tänkte bara.
Professorn, du kan ta upp mr Clark nu.
-Vill ni se den nu? -Gärna det.
-Jag avskyr gurkpudding. -Jag med.
Här är den.
Så det där är den berömda ultraljudsenergiförstärkaren?
Jag ska visa hur den fungerar, men först måste man spela in ljud.
Förstärkaren får ljudet att studsa tillbaka tusen gånger i minuten.
Nu behöver vi bara...
Kom.
Hjälp!
Det kom ut ur garderoben och försökte ta Jimmy!
-Vad då? -Ett monster! Det var hemskt.
Stanna här.
Bubba och Ray, bevaka området.
Ikväll ska vi fånga ett monster.
Vänta lite, polischef Ketchin! Ni vet inte vad som finns därinne.
Det vet jag visst det. En stor brun jätteorm som jag tänker gå in och flå.
-Ben och Barney, ni tar dörren. -Hon kan ha rätt.
Vi vet att du är därinne, så kom ut!
Du har 30 sekunder på dig att komma ut med händerna upp.
Nu har du 15 sekunder på dig.
Om du inte kommer ut, så går vi in och hämtar dig.
Skjut inte!
Halloween är faktiskt slut, kompis. Ta av dig den där dräkten nu.
Det är otroligt.
Kom inte närmare nu.
Ett steg till och jag skjuter.
Nu drar vi!
Chestnut Hills begär förstärkning. Det är nåt typ av monster.
Vart ska du?
Jag vill se vart det tog vägen.
Stanna här.
-Det är borta. -Vad var det för nåt?
Nånting som ingen människa har sett förut.
Ni ville ju ha en story, mr Clark.
Det här kan vara den största som nånsin har påträffats i världen.
Jag hoppas bara att nån kommer att kunna läsa den...
MONSTERATTACK I KALIFORNISK SMÅSTAD
Läs senaste nytt här! Köp er morgontidning.
Ett monster härjar i Chestnut Hills. Presidenten har utlyst nödläge.
Militärtrupper anländer i Chestnut Hills-
-en småstad i norr om San Francisco som nu övervakas av hela världen.
General Turnball som leder operationen sa att monstret finns...
...nånstans i det här området.
Det är evakuerat, avspärrat, övervakat och omringat av stridsvagnar.
Monstret har ingen chans att fly.
Generalen, ska ni gå in och ta monstret eller vänta ut det?
Vi kan se ett tydligt rörelsemönster. När vi har listat ut var monstret är-
-så går vi in och tar den jäkeln.
-Vad tänker ni göra med det sen? -Peta tänderna.
-Fler smarta frågor? -Ja, general Turnball.
Kan ni säga vad det är och varifrån det kom?
Det är inte mitt problem. Det får dr Pennyfeather förklara.
Jag tror att det är en varelse från en annan värld-
-från en annan tid eller möjligen från en annan planet.
Därför vill jag studera det, för att kunna besvara era frågor.
Har ni nån teori om varför monstret gömmer sig i garderober?
Nej, det har jag inte.
Det är ett av mysterierna kring händelserna.
Kommer ni att fånga det levande eller ska ni döda det?
Jag räddar liv och ägnar mig inte åt vetenskaplig mumbojumbo!
Får vi syn på det, så skickar vi det till de sälla markerna.
Det finns inga tydliga regler.
Ibland kan man rädda fler liv om man inte skjuter.
När jag var ung, så hittade jag en groda som jag lätt hade kunnat...
Ursäkta mig, men vi har ingen tid att spilla på en massa prat.
Om alla håller sig borta från det avspärrade området-
-och sätter hänglås på era garderober, så sköter den amerikanska armén resten.
Tack och hej.
Vad gör du här? Har inte chefen pratat med dig?
Han måste ha glömt att ringa. Du har blivit befordrad.
-Har jag? -Du fick det där politiska uppdraget.
-Chefen sa att du ska till kontoret. -Men jag är ju mitt uppe i...
Ingen fara, jag kan ta över. Monsterhistorien blåser nog snart över.
Chefen har större planer för dig.
Tacka mig inte. Du skulle ha gjort detsamma för mig.
Jag måste sticka nu. Vi ses på kontoret om ett par dagar.
Grattis!
-Varför inte just nu? -A: Vi ska precis dricka te.
B: Dr Pennyworth vill inte träffa nån. C: Vi har redan berättat för mr Clark.
Mr Clark? Den där klantskallen.
Han har verkligen tummen mitt i handen.
Det är ändå inte hans story.
-Hur menar ni? -Han är ingen riktig reporter.
Vet du hur han fick jobbet? För att hans farbror äger tidningen.
Vi skickade bara hit honom för att bli av med honom.
Killen är en nolla! Han är hela redaktionens driftkucku.
Tack för all värdefull information, mr Johnson. Det är bäst att ni går nu.
Bara ett par minuter med gubben...
Den gubben har vunnit två Nobelpris. Nu är det nog dags för er att gå.
Tack så mycket, mr Johnson.
Låt mig prata med honom nu, så är det överstökat.
Trevligt att träffas, mr Johnson.
Mr Clark?
Jag kom bara för att tacka för middagen och säga adjö.
Är de till mig?
Ja, jag köpte dem.
De ser ut att behöva lite vatten.
Och ni ser ut att behöva lite iste.
Kom in.
Visst är det varmt idag?
Gå och sätt er i vardagsrummet, så kommer jag snart.
Stanna där! Ta av dig dräkten.
Du förstår fortfarande inte. Det är ändå Guds verk!
Jag motsäger dig inte. Jag ville bara poängtera att...
Mr Clark.
Slå er ner.
Martin, jag vill inte döda det. Jag vill bara kommunicera med det.
De ger det ingen chans.
Men herregud, det har ju redan dödat fem personer!
Den där stackars varelsen är nog mer rädd än vi är.
Vilda djur dödar om de blir attackerade.
Om vi kunde prata med det och få det att förstå att vi inte vill nåt illa.
Vi skulle kunna lösa gåtan-
-som har gäckat människan i miljontals år...
Mrs Bennett?
Ge mig den.
Mår du bra, Diane?
Jag skulle bara...
Stoppa den, professorn!
-Stoppa den där! -Vad är det frågan om?
-Vad var det där för ljud? -Vilket då? Monstret?
Spela upp det igen.
Igen.
Gode...Gud...
Varför kom jag inte på det förut?
Jag tror att vi precis har funnit nyckeln...
AVSPÄRRAT OMRÅDE
Jag sa att jag skulle få prata med honom.
Nå, mr Johnson, vad vill ni veta?
Först och främst, dr Pennyworth...
Varför försöker ni kommunicera med den?
Den är ett av Guds verk.
En främling i ett främmande land som aldrig fått en riktig chans.
Vi pratar om en utvecklad varelse från en annan värld-
-som troligen står över oss-
-såsom vi är står över maskar och ödlor som vi en gång härstammat ifrån.
Om vi bara kan kommunicera med den-
-så kan vi förmodligen...
-Diane, vad var det? -Bara en katt.
Upp med händerna! Ni är alla anhållna!
Vem fanken tror ni att ni är, ett gäng FBI-agenter?
För i helskota!
Jag försöker rädda liv här, och ni leker kurragömma med Godzilla!
Generalen, man kan faktiskt rädda liv på flera sätt.
Som ung hittade jag en gång en groda. Jag hade kunnat ta den och...
Jag ger blanka fan i grodor! Skärp till er nu, Pennyfinger!
Förstår ni inte vad som är på gång? Det här är ingen barnlek längre.
Paniken har spridit sig ända till Boston, N.Y., Chicago, Duluth...
-Vi hittade det. -Följer det mönstret? Jag visste det!
Det rör sig i halvcirklar mellan 45 grader syd och 37 nordväst-
-med ett intervall på 9,5 timmar inom en radie på 3,75 km.
-Vad fasen betyder det? -Enligt våra beräkningar...
...bör det vara här nu.
-På mellanstadieskolan där? -Professorn!
-Jösses! -Släpp mig!
Håll er undan!
Hjälp mig!
Kom tillbaka, din pappskalle!
Inte dit!
-Han tar honom till garderoben! -Slit av klon!
Slit av den!
Var en hjälte nu!
Slit av skjortan!
-Kom igen, Dickie! -Hjälp honom!
Slit av honom skjortan, för helsike!
Se upp!
Ut härifrån!
-Spärra av området. -Nu drar vi härifrån!
In med stridsvagnarna och artilleriet.
Omringa området.
In med stridsvagnarna och ta hit en kommunikationsradio.
Hör upp nu, ingen gör nånting förrän jag ger order!
-Vad händer? -Den jäkeln är på väg ut.
-Gör er redo, mannar. -Nej, vänta!
Låt mig kommunicera med den innan ni gör nånting.
-Nu ska vi allt visa den jäveln! -Nej, generalen.
Förstår ni inte att vi måste lära oss nåt av den.
-För vår framtid och våra barn. -Försvinn nu, din gamla getabock!
Gör er redo, mannar. Avvakta.
På min order.
Kom tillbaka, Pennyfinger!
Din gamle tok! Kom tillbaka!
För fanken!
Lyssna på mig! Jag är din vän.
Du måste förstå mig.
Jag vill hjälpa dig.
Jag är vetenskapsman.
Okej, killar! Nu skickar vi hem det där kräket!
Retirera, allihop! Evakuera området!
-Diane? -Jag är här, dr Pennyworth.
Vi lyckades.
Ja, det gjorde ni, dr Pennyworth.
-Vi kommunicerade. -Ja.
-Vi lyckades verkligen kommunicera. -Ja, det gjorde ni, dr Pennyworth.
Grattis, dr Pennyworth.
Jag visste att vi skulle lyckas.
Vi kommunicerade.
Dr Pennyworth, kunde ni förstå vad den sa?
Nej.
Men vi måste stoppa den.
Det måste vi.
Men den kan inte stoppas.
Det finns bara ett sätt.
Bara en sak kan stoppa den.
Vad då? Vad kan stoppa den?
Vi måste förstöra...
-Vad då? -Förstöra...
...alla... Vi måste förstöra alla...
Grodor.
Grodor, jag ser grodor.
Överallt!
Miljontals grodor.
Det är så vackert!
Grodor.
Överallt...
Senaste nytt om monstret! 24 timmar för att evakuera området.
Armén och nationalgardet samordnar idag evakueringen i Chestnut Hills.
Myndigheterna förvånas över invånarnas lugn-
-som hade kunnat förbytas i panik. De går lugnt ombord på bussarna-
-som tar dem till förläggningarna i San Francisco.
Folk vet inte hur länge det kan vara och tar därför med alla sina ägodelar.
Inom loppet av 24 timmar i den här spökstaden kvarstår bara monstret-
-som gömmer sig i garderober.
Generalen Turnball kanske kan ge mer information.
Generalen, vad kommer ni att göra efter att staden evakuerats?
Jag vet inte hur man dödar den jäveln. Han har som ett osynligt skydd!
Vad sa du?
Jag struntar i om jag är på tv! Nästa vecka kanske vi alla är döda!
Våra vapen, stridstankar, bomber och missiler funkar inte!
Om monstret attackerar våra storstäder, så är det...
Presidenten har samlat kongressen. Vi vet ännu inte vad det är...
...hur det kom hit och varifrån. Inga vapen har kunnat stoppa det.
FN har inrättat en kommission för att diskutera hotbilden mot världen.
Hittills vet ingen hur man ska stoppa monstret.
Medborgare...
Det är nog dags att be en bön.
En bön för hela världen...
Herre, välsignad är hans själ.
Han dog så att andra kunde leva.
Han som prisade livet framför döden, men även döden framför livet-
-och livet framför döden, för djupt i sitt hjärta trodde den här mannen-
-att det var bättre att leva än att dö-
-och dö än att leva, för innerst inne visste han-
-att det var bättre att dö för livet än att leva för döden.
Vad gör ni här? De ska evakuera stan.
Mrs Bennett, jag har några frågor att ställa.
Inte nu, mr Johnson.
Morbror Martin?
Herren har nog inget emot att vi avslutar ceremonin i San Francisco.
Amen.
Mrs Bennett...
Innan dr Pennyworth dog nämnde han hur man kan stoppa monstret.
-Vet ni vad han pratade om? -Scoop, det är lite olägligt.
Han sa: "Vi måste förstöra alla..." Men han avslutade aldrig meningen.
-Har ni nån aning vad han menade? -Jag önskar att jag visste.
-Ni var den enda som... -Hon sa att hon inte vet.
Var inte så stingslig. Jag sa inte att hon vet-
-och att hon sparar informationen åt nån som kan få en exklusiv story.
-Lyssna nu, gullet... -Kalla henne inte så!
Om du och den här subban tror...
-Klarar han sig, morbror Martin. -Jo då, Herrens vägar äro outgrundliga.
-Mr Clark knockade honom med ett slag. -Nej, mr Clark gjorde det inte.
Det var Guds slag.
-Ni knockade honom med ett slag! -Gjorde jag?
Ni hade rätt! Chokladkakor ger verkligen energi.
Energi. Det var det dr Pennyworth pratade om!
För att stoppa monstret...
...måste vi förstöra all dess energi.
Chestnut Hills invånare ska respektera evakueringsdirektiven-
-och inte ta med överflödiga ting.
Jag vill stanna hos dig, mamma.
General Turnball!
Där är bussen. Hör dig för medan jag pratar med generalen.
Generalen, jag måste prata med er! Jag vet hur man stoppar monstret.
-Med elektricitet. -Och plugga in det som en julgran?
Dr Pennyworth och jag analyserad monstrets klo.
Cellerna består av elektroner som rör sig i en enorm hastighet.
-Jag skiter väl i hur snabbt... -Lyssna bara, generalen.
-Vi kan inte stoppa det. -Lyssna bara!
Elektronerna rör sig så snabbt att de bildar en skyddsbarriär.
-De har två platser kvar. -Jag vill inte åka med.
Det är inte förhandlingsbart. Vi ses i San Francisco.
Jag älskar dig. Uppför dig nu.
Om du behöver lite energi.
Skynda dig.-Vi ses i San Francisco.
Lyssna på mig! Vi kan döda det med elektricitet.
Inte en chans, oavsett hur lång skarvsladden är!
Vi kan förstöra dess energi om vi pumpar in spänningen...
USA:s armé kan inte stoppa det. Hur fanken kan ni stoppa det?
Ut med dig!
Herregud, inse faktum! Världen håller på att gå under.
Vet ni vad det betyder? Var och får rädda sitt skinn.
Jag vet inte vad ni tänker göra, men jag tänker dra härifrån!
-Jag tänker stanna. -Jag vet.
-Det är bäst att du går. -Nej, jag stannar.
Du ska försöka döda monstret, och det är farligt.
-Jag ska hjälpa mig. -Jag uppskattar det, men...
-Jag kommer inte att ändra mig. -Varför vill du göra det här?
A: Om det inte funkar, så gör det inget för världen går ändå under.
B: Om vi lyckas, så får jag världens största scoop.
-Och C? -Det tar vi en annan gång.
Kom, det är bäst att vi skyndar.
Chestnut Hills (öde)
Nästan tolv på natten
Det kommer.
Jag vet inte vad som kommer att hända eller hur mycket tid vi har.
Men jag fick aldrig möjligheten att tacka dig.
Tack att du räddade professorn, och tack för allt.
-Kan du göra mig en tjänst? -Javisst.
Berätta vad C var.
Jag ville vara med dig.
Vet du när jag först förstod att jag gillade dig?
Det var inte när du försvarade mig inför Scoop.
Det var innan dess, innan du räddade professorn.
Det var då du kom för att säga adjö.
Jag kan fortfarande se dig med buketten i handen.
Du var så...
Herregud!
Fort, vi måste få dit fällan!
Sparka hårdare!
Ta lådan.
Monstret går för långt till vänster!
Flytta på dig!
Nu!
Vinden!
Professorn, vad gör du här? Monstret kommer!
Bara en skruv till och jag är klar.
-Energiförstärkaren kan stoppa det. -Det är bara en leksak!
-Åh, herrejösses! -Lita på mig. Det kommer att funka.
-Det är rena vansinnet. Inte kan... -Låt honom försöka.
-Trumpeten, vi behöver den! -Kom tillbaka!
Vi måste spela de där fem noterna så att huvudet kommer fram!
-Annars kommer det att döda oss! -Det kommer inte att funka.
Snälla, gör det!
Igen!
Mamma!
De är borta!
Richard...
Det spelar ingen roll längre.
Det är över nu.
Inget kan stoppa det.
Det är slut.
Dr Pennyworth menade kanske inte att vi skulle förstöra dess energi.
Han kanske menade att det enda sättet för att stoppa monstret-
-är att förstöra alla garderober.
GARDEROBSMONSTRET PÅ VÄG TILL SAN FRANCISCO
Paniken sprider sig när det ostoppbara monstret går söderut.
Folk har evakuerats från Cresent City till San Francisco.
Samtidigt har man vidtagit nödåtgärder i västra USA.
Religiösa ledare och vetenskapsmän befarar det värsta:
Civilisationens slut. Miljontals flyr undan död och förstörelse.
Men vart fly, och var gömma sig? Vi bevittnar här en biblisk profetia.
Och odjuren skola besitta jorden...
Över till brådskande inslag med professor Diane Bennet.
Mina damer och herrar, det här är vårt sista hopp.
Sista hoppet för mänskligheten och människosläktet.
Vi har testat alla rationella metoder, men inget har kunnat stoppa monstret.
Därför ber jag er att glömma all rim och reson.
Vi vet inte vad det är, varifrån det kom eller hur det kom hit.
Vi vet bara att det går från garderob till garderob.
Odjuret använder garderoberna på nåt vis.
Möjligen som skydd eller för att föryngra sig. Vem vet?
Det enda sättet för att döda monstret-
-är att förstöra dess tillflykt, alltså alla garderober.
Gå och förstör alla garderober som ni kan hitta.
Hugg sönder dem eller spräng dem, för det är vårt sista hopp.
Jag repeterar: Vi måste agera nu. Förstör alla garderober!
...bär nyhetsreportern Richard Clark. De har varit där i tio minuter.
Vi vet inte varför monstret tagit sig in i Transamerican Building.
Det spekuleras att det fortfarande finns en intakt garderob där.
Om det stämmer, så är det monstrets sista chans att föryngra sig-
-och enda hopp att överleva.
Allas ögon är fästa på byggnaden i San Francisco-
-och mänskligheten inväntar sin dom. Kommer vi att leva eller dö?
Det stapplar ut. Clark verkar må bra, men monstret är i dåligt skick.
Jösses, det ramlade nästan!
Mina damer och herrar, det ser ut som att monstret håller på att dö.
Richard!
Richard, jag var så orolig!
-Vi hoppades alla att... -Mr Clark!
Vi lyckades! Världen är räddad!
-Hur var det, mr Clark? -Vad gjorde ni och monstret?
Det hade kunnat rädda sig. Det fanns en garderob, men vi båda fick inte plats.
Det hade kunnat rädda sig.
Vilken story! Död på grund av garderoben.
Det var inte garderoben. Skönheten dödade odjuret.
Nu räcker det!
Ni får läsa mr Clarks exklusiva artikel i The Globe på måndag.
-Mr Bernstein! -Kalla mig chefen.
Slutet kom snabbt och världen var räddad.
Ett osannolikt, oförklarligt mysterium. Det är inte dags att söka förklaring.
Det är dags att glädjas och fira. Håll hårt i era nära och var tacksamma.
Åk hem, mina vänner, och bygg era garderober igen.
Då så, killar!
Nedrans också!
Hej, älskling.